Bude implementované v novém systému
Etický kodex
Klubu švýcarských salašnických psů z. s.
Tato pravidla jsou určena chovatelům, majitelům i příznivcům Klubu švýcarských salašnických psů z.s. (KŠSP).
- Každý člen Klubu by měl co nejlépe naplňovat poslání a cíle Klubu uvedené ve stanovách Klubu.
- Členové Klubu při propagaci svých psů uvádějí vždy pravdivé údaje, neznevažují a nepomlouvají jiné členy Klubu.
- Chov je veden v souladu s řády, předpisy a směrnicemi FCI, ČMKU a Klubu.
- Majitelé se ke svým psům chovají v souladu se zákonem o veterinární péči a zákonem na ochranu zvířat proti týrání v aktuálním znění.
- Majitel psa či feny nesmí vědomě produkovat štěňata bez průkazu původu a chov by měl být v souladu se standardy KŠSP.
- Při prodeji štěňat by měl chovatel a nový majitel štěněte uzavřít smlouvu, která by měla předejít případným pozdějším problémům. Pokud dojde k situaci, která ve smlouvě o krytí nebo ve smlouvě o prodeji štěněte nebyla uvedena, je věcí obou účastníků smlouvy se s ní vzájemně vypořádat.
- Chovatel prodává socializovaná, zdravá štěňata, minimálně ve věku 50 dnů. Pokud prodává štěně s jakoukoliv vadou či defektem, musí o tom nového majitele informovat.
- Jestliže bude u jedince nebo u jeho potomků zjištěna genetická vada, je povinnosti majitele tuto skutečnost nahlásit také poradci chovu.
- Majitel se zavazuje, že k chovu nebude používat psy s genetickou vadou a to i v případě, že tyto vady byly odstraněny chirurgicky nebo kosmeticky.
- Je nepřípustné prodávat nebo darovat psa do komerčních prodejen, překupníkům nebo laboratořím.
- Majitel ŠSP se zavazuje, že pokud svého psa či fenu nebude moci z vážných důvodů dále vlastnit, pokusí se jim sám, případně s pomocí Klubu či chovatele, najít nový domov.
- Jednání a rozhodování členů výboru, chovatelské a revizní komise nesmí vést k vlastnímu prospěchu.
- Jestliže člen Klubu zjistí, že tento Etický kodex je někým porušován, měl by tuto skutečnost nahlásit výboru Klubu. Další postup vyplývá ze Stanov KŠSP.
Vždy, i v situacích, které nejsou v předcházejících bodech popsány, je třeba jednat především v zájmu slušného chování a také v zájmu klubu.
Zápisní řád Českomoravské kynologické unie
PREAMBULE
- Cílem Českomoravské kynologické unie (dále jen „ČMKU“) je chov čistokrevných plemen psů s průkazem původu, při zachování biologického zdraví každého jedince a charakteristických vloh a vlastností specifických pro jednotlivá plemena, tak, jak jsou popsána jednotlivými standardy FCI nebo národními standardy v případě plemen FCI dosud neuznaných.
- Zápisní řád ČMKU je základní normou pro chov plemen psů začleněných do ČMKU plně respektující Mezinárodní chovatelský řád FCI.
- S chovatelstvím je neslučitelný chov jakéhokoli plemene bez průkazu původu vydaného národní kynologickou organizací zastřešenou FCI a podpora tohoto konání. S chovatelstvím je též neslučitelné překupnictví psů a jeho podpora.
Štěňata i dospělí psi mohou být předáni novému nabyvateli pouze přímo od chovatele nebo předchozího majitele, nikoli prostřednictvím třetí osoby; výjimku tvoří smluvně zajištěný přepravce. Není povolen prodej v obchodech, na burzách, tržištích a prostřednictvím výkupu. - Ve věcech tímto řádem neupravených platí ustanovení mezinárodního chovatelského řádu FCI a související legislativy jakožto vyšší závazné normy.
- Tento Zápisní řád ČMKU doplňují směrnice, které upravují podrobnosti podle právního řádu České republiky a potřeb ČMKU.
Celé znění zápisního řádu aktualizovaného dne 28.7. 2021 zde:
Není zcela jasné, jak canisterapii správně a jednoznačně definovat. Terminologie je nejen v ČR, ale i ve světě nejednotná. Termín „canisterapie“ vznikl spojením dvou slov: „canis“ (latinsky - pes) a „terapie“ (řecky - léčba). Je jednou z forem zooterapie, která používá obecně zvířat k různým formám terapeutického kontaktu s člověkem. Uplatňuje se zejména jako pomocná (podpůrná) psychoterapeutická metoda při řešení různých situací, kdy jiné metody selhávají nebo je nelze použít. Například při navazování kontaktu s obtížně komunikujícími pacienty a při práci s mentálně, tělesně, smyslově, emocionálně postiženými, v logopedické a rehabilitační praxi.
Pes jako společník může rozlišnými způsoby pomáhat člověku překonávat různé bariéry, je partnerem k rozhovorům, jelikož má čas vyslechnout, nekritizuje a neposmívá se.
Pes s terapeutickým posláním rozvíjí dětskou fantazii, uspokojuje citové potřeby a potřebu tělesného kontaktu. Významným partnerem je pes pro staré lidi, kdy zmírňuje pocit osamění, udržuje seniora v činnosti a zlepšuje komunikační prostředí mezi lidmi a personálem v domovech stáří. Canisterapeutický pes se uplatňuje i ve fyzioterapii a to formou tzv. polohování, kdy díky vyšší tělesné teplotě psa prohřívá spastické svaly klientů. Díky tomu je při následné rehabilitaci klient uvolněný, prohřátý a cvičení je efektivnější. Nezanedbatelný je i relaxační a emoční prožitek klienta.
Výběr a příprava psa pro canisterapii
Na pozdější uplatnění psa jako koterapeuta má vliv už chovatel, protože právě v rané vývojové fázi štěněte se rozhoduje, zda bude zdravě sebevědomé a důvěřivé a vydá se na svou cestu životem bez bázlivosti a špatných zkušeností.
Při přípravě (výcviku) štěněte pro canisterapii je důležité zvykat jej na co nejvíce podnětů z okolí. Štěně se musí u chovatele a následně u nového majitele setkávat s nejrůznějšími zátěžovými situacemi, zvuky, pachy a dalšími vjemy. Díky dobře zvládnutému období socializace ze štěněte vyroste klidný a vyrovnaný jedinec. Psovi, který je kontaktní k cizím lidem, který unese velkou psychickou zátěž (neustálý halas, náhlé pohyby, nečekané doteky a objetí, nekonečné drbání a hlazení, neumělé česání, případně nošení v náručí), nečiní problém uplatnění v canisterapeutické praxi.
Základním požadavkem pro kontakt psa s klientem je úspěšné složení zkoušek canisterapeutických týmů. Pes musí být naprosto zdravý a v dobré fyzické i psychické kondici.
Pro psa je terapeutické sezení psychicky velmi náročná práce, a proto
- musí mít možnost následného odreagování se
- musí vyrůstat a žít v přátelském prostředí v harmonické rodině s jasnými vztahy, mít jednoho stálého pána, kterého dobře zná a který dobře zná jeho.
- je třeba znát jeho specifické potřeby a dbát na welfare psa.
Pro canisterapeutickou práci jsou mimo jiné velmi vhodní i salašničtí psi.
Jana Dohnalová
předsedkyně sdružení Aura Canis
www.auracanis.cz
Výcvik záchranářských prací je velmi všestranný a při správném vedení je možné se mu věnovat se všemi plemeny salašnických psů.
Samozřejmě, že prvním předpokladem pro eventuelní složení různých stupňů záchranářských zkoušek je základní ovladatelnost a poslušnost, která by ovšem už měla být samozřejmostí pro ty, kteří chtějí něco se svými psy dělat.
Po přečtení zkušebního řádu je možné si udělat celkem podrobný obrázek o tom, co všechno se může pes-záchranář učit a jak obtížné některé cviky jsou. Ať už je to plošné vyhledávání, náročné vyhledávání v sutinách, pachové práce nebo speciální vyhledávání v lavinách nebo zachraňování tonoucích a různě na pomoc odkázaných lidí ve vodě a na plavidlech.
Jak již bylo mnohokrát řečeno a napsáno. Každá činnost, kterou se svým psem děláte, je pro něj, při správném vedení, velkou zábavou a psi se na tyto společně strávené okamžiky velmi těší. Kdokoliv by měl zájem se se svým psem záchranným pracem věnovat, může se obrátit na záchranné brigády v ČR nebo i v rámci Evropy a nebo na různé kynologické kluby, které se tímto výcvikem zabývají.
Mezinárodní zkušební řád pro záchranné psy ( IRO ) (word 368 KB).